Articolul 330. Nulitatea relativă a actului juridic
(1) Nulitatea relativă a actului juridic poate fi invocată doar de persoana în al cărei interes este stabilită sau de succesorii ei, de reprezentantul legal sau de creditorii chirografari ai părţii ocrotite pe calea acţiunii oblice. Instanţa de judecată nu poate să o invoce din oficiu.
(2) Nulitatea relativă poate fi acoperită prin voinţa expresă sau tacită a persoanei în al cărei interes este stabilită nulitatea. Voinţa de a confirma actul juridic anulabil trebuie să fie certă şi evidentă şi să fie exprimată la un moment cînd persoana cunoştea sau trebuia să cunoască temeiul nulităţii.
(3) Pentru confirmarea actului juridic anulabil, voinţa nu trebuie să fie exprimată în forma cerută pentru încheierea actului juridic respectiv.
(4) Dacă fiecare parte poate invoca nulitatea actului juridic sau dacă mai multe persoane pot cere declararea nulităţii, confirmarea actului juridic de către o persoană nu le împiedică pe celelalte să invoce nulitatea.
Adnotare:
Autor: Octavian Cazac
Publicat: 19 iulie 2020
▮ III. Acoperirea nulității relative
1. Expresă
2. Implicită
S-a reținut că dacă cumpărătorul știa despre anulabilitatea contractului de vânzare-cumpărare, însă pe urmă a încheiat un alt act de dispoziție privitor la același bun, el implicit a acoperit anulabilitatea. O soluție contrară ar fi să se admită comportamentul contradictoriu al părții îndreptățite la nulitate, inadmisibil conform art. 12 alin.(2) [v. Fiorenzo Festi, Il divieto di “venire contro il fatto proprio”, Dott. A. Giuffre Editore, Milano, 2007, p. 9].
3.3. Lipsa procedurii interogatorii
Spre deosebire de cazurile de ineficiență a actului juridic, în care partea la actul juridic poate să interogheze cealaltă parte despre eficiența actului (v. art. 361) și să revoce actul juridic, în materie de nulitate relativă nu se prevede o asemenea procedură interogatorie. Așadar, chiar dacă partea actului juridic anulabil somează (interoghează) partea îndreptățită să introducă acțiunea în anulare să acopere actul juridic ori să invoce nulitatea, legea nu prevede niciun efect juridic pentru simpla tăcere a părții îndreptățite. În special, partea îndreptățită nu este decăzută din dreptul de a introduce acțiunea în anulare doar fiindcă a tăcut. Prin urmare, pentru acoperirea implicită a cauzei de nulitate se cere un comportament concludent al părții îndreptățite. [Pentru o soluție diferită, în dreptul francez, care prevede procedura interogatorie, v. art. 1183 Cod civil francez; Maximin de Fontmichel, Les nouvelles actions interrogatoires, în Recueil Dalloz 2016 p.1665]
Mod de citare recomandat:
Octavian Cazac, Adnotare la art. 330 [online]. Codul civil Adnotat [citat 8.09.2024]. Disponibil: animus.md/adnotari/330/
Atenție! Verifică dacă lucrării tale i se aplică alte reguli de citare.